Tidigare i The Vampire Diaries...
Jag har levt gömd i hundra år men måste få träffa henne.
Elena är en kopia av Katherine.
Vår kärlek för Katherine var inte äkta. Det var äkta för mig.
Jag ska få tillbaka henne. Det finns en grav under kyrkan.
En förtrollning låste in Katherine där och skyddade henne.
Berätta hur jag kommer in i graven.
-Var är Grimoaren? -Kolla Jonathan Gilberts dagbok.
Grimoaren var Emilys, eller hur?
Du behöver den för att upphäva förtrollningen. Jag hjälper dig.
-Du klarar dig inte utan mig, eller hur? -Dina ögon.
-Vart gick hon? -Vart gick vem?
Elena.
Jag skulle inte göra så.
Försök inte att fly. Rör dig inte ens. Förstår du?
Jag förstår.
-Allvarligt? -Jag sa till henne att inte röra sig.
Jag gjorde den där ögon-saken du lärde mig.
Du glömde lektionen om järnört. Det är ett vampyrgift.
-Vem är du? Vad vill du? -Det spelar ingen roll.
Bonnie?
Anna tog Elena.
Jag fattade det genom dina 600 röstmeddelanden.
Damon jag har letat hela natten, sökt igenom varje gata.
Tänk om ditt blod inte har försvunnit?
Tja, då vet du i alla fall att du får se henne igen.
Snälla. Vad vet du?
Du var med Anna. Du vet var hon bor. Säg bara var jag kan hitta henne.
Nej. Du kan gå. Faktiskt.
Allt jag kan minnas är att hata dig.
Det kanske fanns en tid då det var annorlunda,
men dina val har tagit bort allt gott i dig.
Men jag vet att du har ett precis lika stort skäl till att hata mig.
Allt det här började med mig. Katherine togs ifrån dig på grund av mig.
Och jag är ledsen.
Ursäkten godtas.
Så snälla, berätta bara vad du vet.
Det är Elena, Damon. Berätta för mig om du vet något.
Jag är uppriktig när jag säger det här. Jag hoppas att Elena dör.
-Du mår bra. -Mitt huvud.
-Herregud, Ben är en... -De kan höra.
-Jag var så dum. -Han lurade alla.
Vad är det som händer? Varför är vi här?
Det har säkert något att göra med graven och Emilys formelbok.
Formelbok?
Damon sa att den kunde användas för att öppna graven.
-Varför kände inte jag till det här? -Jag försökte hålla dig utanför det här,
och hoppades att det här aldrig skulle hända.
-Att vad skulle hända? -De behöver en häxa...
för att bryta förtrollninge och släppa ut vampyrerna.
Inte en chans.
Du slösar bort din tid. Jag kommer inte att hjälpa er.
Det är därför hon är här. Motivation för att du ska uppföra dig.
Du vet, du borde inte vara så desperat. Du gjorde det för enkelt.
Hon vill prata med dig.
Elena Gilbert. Du är verkligen Katherines dubbelgångare.
Du måste ha Salvatore pojkarna i ett svep.
-Vem är du? -Jag är Anna.
Din bror har kanske nämnt mig. Jag menar, vi är praktiskt taget ihop.
Tio fat öl? Vet du hur mycket skada vi kan göra med tio fat?
-Duke har fixat allt. -Duke är en idiot.
Ja, en idiot med tio fat öl och min nya bästa vän.
-Vad är problemet, Gilbert? -Jag har inget, Lockwood.
Jag trodde inte det heller.
-Tröttnar du aldrig på det? -På vad?
Dig själv?
Fortsätt skratta, kompis.
Hej, Jeremy. Var är Elena?
Jag har SMSat henne och Bonnie hela dagen om Dukes fest.
-Hon åkte någonstans med Stefan. -Jag tänker inte bli en av de tjejerna
som försvinner bara för att hon har en ny pojkvän.
Vem är Duke?
En kille som tog studenten för ett par år sedan.
Och han har fest varje gång han kommer hem från Duke.
-Vänta, går Duke på Duke? -Hans riktiga namn är Bob någonting.
Han är en idot, men han köper ölen. Du borde kanske komma.
-Jag tror inte det. -Nej, allvarligt. Alla går.
Till och med tysta, ensamma småbröder.
Tänk på det.
Jag har ett tal. Det är helt nedskrivet och väl inövat. Är du redo för det?
-Skrev du ett tal? -Ja.
Det är ett "Du kysste mig och jag vill inte att saker ska bli konstiga" tal.
-Det är förebyggande. -Förebyggande?
Ja, du vet, om du hade andra tankar eller ångrar dig.
-Eller var typ, rädd. -Rädd?
-Kan jag bara börja med talet? -Ja, kör på bara.
Jag vet att du inte tror att det här kommer funka mellan oss.
Jag vill bara att du ska veta att precis här och nu, erbjuder jag dig en utväg.
-Som en flyktväg. -Varför ger du mig en flyktväg?
Jag vill inte göra några antaganden om vad det är vi håller på med.
Jag fattar.
Så, om du vill använda den, låt mig veta det.
Jag klarar mig, men tack.
Okej. Bra.
-Vi ses hos Duke ikväll. -Ja.
-Ja? -Hejsan.
-Jag letar efter Bonnie. -Hon är inte här.
-Vet du när hon... -Aldrig.
Du har en stark åsikt för en som inte känner mig.
Du är modig som vågar knacka på en Bennett-häxas dörr
och fråga henne om någonting.
Vad gjorde jag?
Andar pratar, mr Salvatore, och det gör även mitt barnbarn.
Du är ingen vän till oss. Försvinn från min veranda.
Kom ut och säg det.
Jag är inte Bonnie. Du vill inte bråka med mig.
-Bonnie kommer inte att öppna graven. -Jag tror hon kommer det.
Vill du verkligen ha ut Katherine så mycket?
Lita på mig. Ingen jag känner vill se den tjejen igen.
Förutom Damon, den kärlekskranka idioten.
Vad är det då? Eller vem är det?
Min mamma är där inne. Katherine kunde inte hjälpa sig själv.
Hon var bara tvungen att leka med båda av bröderna Salvatore.
Och när hon åkte fast, gjorde även min mamma det.
Jag såg när Jonathan Gilbert förde iväg henne.
-Jag är ledsen. -Du menar verkligen det, eller hur?
Ja, jag tror vi hoppar över
pratet om min mamma så att du kan börja tjäna ditt syfte.
-Vilket är vad? -Inflytande.
Tillhör den här dig?
-Elena, är du okej? -Hon mår fint, för tillfället.
Säg att du har Grimoaren och hon fortsätter att må bra.
-Jag kan få tag i den. -Vilket betyder att din bror har den.
Och jag har häxan, så det är bäst att någon av er träffar mig
på det mycket allmänna stortorget om 30 minuter så att vi på ett säkert sätt
kan diskutera hur roligt det ska bli att jobba tillsammans.
Kom igen. Be mig igen. Vänta, nej. Jag bryr mig inte.
Jag sticker.
Håll dem nedtryckta. Det fungerar inte att tvinga dem.
-Använd bara våld. -Okej. Jag fattar det.
Sitt. Uppför er.
Du är nyckeln till det här. Bokstavligen. Den som öppnar dörren.
Hur länge har du varit en häxa?
-Finns det något att dricka här? -Erbjuder du dig?
Det finns vatten på nattduksbordet.
Får jag lite?
Kom tillbaka in. Stäng dörren.
-Skada henne inte. -Tvinga mig inte.
Lås den.
Anna.
-Vad hände med dig igår kväll? -Förlåt, jag var tvungen att gå.
-Jag bad din syster berätta för dig. -Jag har inte sett henne.
Jag måste dra, så...
-Vill du gå på fest ikväll? -Vill jag vad?
Killen som har det är en idiot, men det ska vara roligt.
Jag listade ut att det var bättre att vara fler.
Är du äntligen redo att gå ut med mig?
Det var ett tag sedan jag var på fest, och jag vill komma tillbaka ut dit.
Och inte vara så ensam. Och, jag tycker om dig.
Du är rolig, och du är också ganska
annorlunda och mystisk och jag antar att jag gillar det också.
Så, du borde komma på festen, med mig. Det är i skogen vid den gamla kyrkogården.
-Är det där? Det låter coolt. Vi ses där. -Okej, bra. Coolt.
Har du en het dejt, eller försöker du sno åt dig hela familjen Gilbert?
En fest, bredvid den gamla kyrkogården. Är det inte snällt av dem?
En massa varma kroppar för utsvultna vampyrer.
-Jag sa att jag jobbar ensam. -Ja, det gör jag också.
Men du har ingen häxa och jag har ingen formelbok.
Så, vad säger du?
Du vet att Stefan kommer efter dig. För att du bråkar med Elena.
Då blir han inte glad om jag dödar henne när jag inte får det jag vill ha.
-När vill du göra det här? -Gud, det är som om det är 1864 igen.
Ni Salvatore är verkligen patetiska när det handlar om kvinnor.
Ikväll, efter solnedgången. Möt mig vid kyrkan.
Häxor lever väl inte för alltid?
-Så ni kan dö. -Ja, vi kan dö.
Det suger.
-Stefan! -Gå ut.
Lämna stan när solen går ner.
Om jag någonsin ser dig igen, så dödar jag dig.
Hur visste du vart vi var?
Många saker kan förstärka en häxas kraft. Oro, vrede.
När Stefan sa att de hade tagit dig, kände jag båda.
En enkel lokaliseringsformel var enkel att göra efter det.
-Jag är ledsen. För allt det här. -Inte lika ledsna som de kommer bli.
-Så, vad gör vi nu? -För tillfället måste ni stanna här.
En fånge i mitt egna hem? Jag skulle inte tro det.
Jag kan inte skydda er om ni lämnar huset.
Vi kan skydda oss själva.
Vi måste låta honom få tillbaka Katherine.
Han slutar inte förrän han får henne.
Allting kanske tar slut om vi hjälper honom.
Nej, han förtjänar inte att vad han vill ha.
Vilka andra val har vi?
Häxor som blir indragna i vampyrproblem.
Hur mycket vi än gjorde för att hålla oss utanför det.
Jag ska öppna graven.
Du tar din brors tjej och förgör de andra med eld.
Sen är allt det här över.
Vi måste fortfarande få Damon att gå med på det.
-Han har redan gått med på det en gång. -Ja, och sen vände vi oss mot honom.
-Så nu är han arg. -Han är sårad. Det är skillnad.
Jag tror jag vet vad jag måste göra.
Du måste skoja med mig.
Det var Stefan.
-Det fanns inget jag kunde... -Håll tyst! Sluta prata.
Utan häxan, har vi varken Damon eller Grimoaren.
Damon kommer inte att sluta.
Han kommer hitta ett sätt att komma in. Och vi ska vara där när han gör det.
Jag måste visst byta låsen. Har du arrangerat en fängelserymning?
-Stefan. -Åh, bror.
Han är alltid räddaren i nöden.
-Jag övertygade Bonnie att hjälpa dig. -Jag tvivlar på det.
Jag ska inte säga att jag är ledsen att vi fick tag i Grimoarien utan dig igår
-för det är jag faktiskt inte. -Du är i alla fall ärlig.
Jag skyddade de jag älskar, Damon.
Men det gjorde du också, på ditt egna, sjuka sätt.
Hur svårt det än är att inse det, så står vi på samma sida.
Vi är efter samma sak.
-Inte intresserad. -Jo, det är du.
För du var villig att jobba med oss igår.
Ni lurade mig en gång, synd för er.
Okej, varför tvingade du mig inte när vi var i Atlanta?
-Vem säger att jag inte gjorde det? -Det gjorde du inte.
Jag vet att du inte gjorde det. Men du kunde ha gjort det.
Du och jag...Vi har något. En förståelse.
Och jag vet att mitt svek sårade dig, på ett annat sätt än vad Stefans gjorde,
men jag lovar dig att jag ska hjälpa dig att få tillbaka Katherine.
Jag önskar att jag kunde tro dig.
Fråga mig nu.
De stannar inte, vad jag än gör.
Då tar vi hand om det.
Jag tvingade dig inte i Atlanta eftersom vi hade roligt.
Jag ville att det skulle vara äkta.
Jag litar på dig.
Få mig inte att ångra det.
Dukes fest. Det hade jag glömt.
Jag hoppas att de håller sig borta från kyrkan.
Ditt hopp, inte mitt.
-Hej Elena. -Herregud Elena, var har du varit?
Det är en lång historia. Hon hinner inte berätta.
-Jag pratade inte med dig. -Så klart du gjorde.
Vi har inte träffats. Jag är Matt.
Det finns ett skäl till varför vi inte har träffats.
-Du och jag ska åt det här hållet. -Jag är ledsen.
Jag har städat undan allt skräp. Satt upp fackorna som du bad.
Vi kan gå ner nu.
-Vad är det? -Allt jag behöver för att förgöra dem.
Är du säker på att Damon kommer tillbaka med henne?
Bror, häxor.
-Är allt okej? -Jag vill bara få det här överstökat.
-Är vi klara? -Jag antar det.
-Hejsan. Har du någon tobak? -Vänta, du skojar väl med mig?
Du beter dig som en idot varje gång vi träffas,
och ni vill du festa med mig?
-Jag ställde bara en fråga. -Jag förstår mig inte på dig.
Det är en fest. Du är en festare, okej? Alla vet det.
Jag festar inte längre.
Och även om jag gjorde det, så skulle det inte vara med dig.
Inga problem. Fortsätt bara stå där för dig själv. Helt ensam.
Nöjenas fiende. Har du ens några vänner?
-Tack och lov. -Ett konstigt hej, men okej.
-Vad är det? -Inget, bara...Ingenting.
Kom igen, vi går.
-Luft. Jord. Eld. -Vatten.
-Är det allt? Vatten från kranen? -I motsats till vad?
Jag trodde att det behövde vara välsignat eller mystiskt eller något.
-Vad är det? -Det är till Katherine.
Jag måste ha något som får igång henne.
Om inte din flickvän erbjuder lite av sitt blod.
Erkänn att du inte kan vänta tills jag är borta.
Jag kan inte vänta tills du är borta.
Vi är redo.
-Det här stället är vilt. -Så du gillar typ döda människor?
Jag är konstig, minns du?
-Är du okej? -Ja.
Det här stället får mig att tänka på någon.
-En död någon? -Nej, bara...
Någon jag brukade känna.
Vi klarade allt på 37 minuter av festen.
-Inte din värld? -Jag vet knappt vad min värld är längre.
Så vad säger du?
Vill du vara en del av min icke-existerande värld?
Jag skulle gärna vara med i din icke-existerande värld,
förutom det att jag ska resa iväg.
-Vänta, vad? -Ja. Jag och min mamma ska flytta.
Det var synd.
-Tycker du det? -Ja.
-Jag antar att det här är ett farväl. -Jag antar att det är det.
-Anna, ditt ansikte. -Det är ingenting.
Det såg inte ut som ingenting.
-Du behövde inte slå honom så hårt. -Jo, det gjorde jag.
Ta honom och så sticker vi. Jag vill att han ska träffa min mamma.
-Var är din dejt? -Vem vet.
-Är smekmånaden redan över? -Kanske.
Efter all sorg du gav mig när du sa att du gillar henne.
Jag trodde att det skulle vara längre än fem minuter.
Jag vet inte om jag kan göra den här offentliga-par saken.
Hon verkar vara lite klängig.
Bra. Jag behöver dig singel i alla fall.
På ingång.
-Där är du. -Här är jag.
Tja, jag är inte tillräckligt full, så jag ska hämta en till öl.
-Jag har ett till tal. -Okej.
Den där handsaken med Elena. Det var lamt. Tja, jag var lam.
Och bortsett från dina känslor för Elena så var Damon där,
och han behandlade mig inte bra.
Och...
Jag ville visa att jag var med den snälla killen.
Så, jag var lam i alla fall.
-Är jag förlåten? -Ja, självklart.
Var är det som händer?
Det fungerade.
Självklart fungerade det.
Vi måste göra upp eld.
Jag ska hämta bensinen. Jag är snart tillbaka.
-Är du redo? -Vad?
Trodde du att jag skulle gå in dit ensam så att ni kan låsa in mig?
Ta inte med henne in. Jag raserar väggarna.
Du får väggarna att rasa om jag inte gör det. Tror du att jag litar på dig?
-Lika mycket som jag litar på dig -Det räcker. Båda två.
Han behöver inflytande.
Han behöver veta att ni inte stänger dörren när han kommer in.
Jag fattar. Jag går.
Får jag?
Är det mörkt där nere?
-Jag trodde jag sa till dig att försvinna. -Jag tänkte på det.
Sen tänkte jag att du skulle dra åt helvete.
Hjäten.
-Jag ska ner dit och hämta min mamma. -Jag kan inte låta dig göra det.
Ben är på väg att göra Elenas lillebror till huvudrätt.
Så du kan hindra mig eller honom. Ditt val.
-Vad är det? -De känner av dig.
Var är hon?
Damon.
-Du går inte in där. -Tror du att du kan hindra mig?
Bonnie...
-Varför lät du henne gå in? -För att hon inte kommer ut.
Ingen av dem gör det.
Tror du verkligen att hon bryr sig om dig?
Du kan ersättas.
Jag bryr mig inte. Hon har redan gett mig det jag ville ha.
Ska du säga evigt liv? Är du verkligen så dum?
Jag har hört talas om dig. Du äter inte. Du är inte stark nog att slå mig.
-Är det allt du har? -Nej.
Jag har den här.
Damon?
-Var är Elena? -Damon tog med henne in.
-Vad? -Stefan.
Om du går in, så kommer du inte ut.
Vad gjorde du?
Att öppna dörren tog inte bort förtrollningen,
-det bara öppnade dörren. -Vad är förtrollningen?
Vissa förtrollningar hindrar vampyrer från att komma in.
Den här hindrar dem från att komma ut.
Elena är mänsklig. Hon kan komma ut. Anna och Katherine kan det inte.
Damon kan det inte.
Du tänkte väl aldrig bryta förtrollningen?
Jag sa ju det. Jag skyddar mina egna.
Elena kan komma ut. Det är allt som betyder något.
Du måste ha smak för det.
Du skriker och försöker att fly, men sen kommer du tillbaka till det.
Mamma.
-Din pojkvän gjorde det här, vet du. -Hans pappa gjorde det.
Och Jonathan Gilbert.
Jag gjorde ett val för länge sedan att det skulle vara blod från en Gilbert
som återuppväckte henne. Jeremy var klar att användas, men...
Stefan!
-Du kan inte bara lämna honom där. -Han gjorde sitt val.
-Berätta hur jag gör. Jag gör det. -Vi är inte tillräckligt starka.
Även om vi skulle kunna ta ner förtrollningen
så finns det ingen garanti för att vi kan få upp den igen.
Du sa det själv. Många saker kan förstärka en häxas kraft.
Hjälp mig, eller så gör jag det ensam.
Snälla gör det inte.
Låt henne gå.
Gå, jag är precis bakom dig.
Anna.
-Elena, Stefan... -Han är precis bakom mig.
-Stefan, vad håller du på med? -Det ska bli bra. Vi ska fixa det.
Vad är det?
-Jag kan inte. -Kan inte vad?
Förtrollningen är fortfarande uppe. Vi kan inte få ut dem. Än.
Gick du in där utan att veta om du kunde komma ut igen?
Herregud.
Jag hörde dig skrika.
Vi kan inte lämna honom där inne. Vi lovade honom, båda två.
Jag vet.
Även om vi kan bryta igenom förtrollningen
så kan vi inte hålla den uppe väldigt länge.
-Hon är inte här. -Vad?
Hon är inte här.
Jag tror att det fungerar.
Jag ville bara ha tillbaka min mamma.
Jeremy är okej. Han är utanför. Vi ska inte röra honom.
Fortsätt.
De får skynda sig.
Stefan, de klarar det inte mycket längre.
-Damon, vi måste ut härifrån. -Jag förstår det inte. De låste in henne.
-Om vi inte går nu, så kommer vi inte ut. -Hur kan hon inte vara här inne?
Det är inte värt att spendera en evighet här nere. Hon är inte värd det.
Damon.
Snälla.
-Jag kan inte. -Jo, det kan du.
-Är det här äkta? -Är vad äkta?
Att du är schysst och ärlig och öppen?
Tal nummer tre?
Jag vill att det här ska fungera.
Jag är rädd att du ska ändra dig och inte vilja ha det.
-Jag vill inte förstöra det. -Jag vill inte heller förstöra det.
Han är okej.
Jag är ledsen.
-Låt mig hjälpa dig. -Jag mår bra.
Du behöver inte dalta med mig.
Det var en stor formel, farmor. Det syns att det var svårt.
Jag kommer bli bra.
-Hur är det med huvudet? -Det är okej.
Jag önskar jag visste hur jag svimmade. Jag svär att jag inte drack så mycket.
-Och du minns ingenting? -Allt är ganska oklart. Jag bara...
Jag vet hur det här ser ut. Jag är ledsen.
Nej, Jeremy. Var inte det. Du gjorde ingenting, okej?
Jag måste åka till Bonnie en stund, men är det något du behöver?
Nej, jag ska lägga mig.
Okej. Jenna är här och jag är snart tillbaka.
-Du visste att Katherine inte var där. -Du skulle inte ha hjälpt mig.
Nej!
Damon snälla. Du skulle inte ha hjälpt mig. Du vet att du inte hade gjort det.
Vakten, den vid kyrkan. Den som låste in oss.
Hon lovade att förvandla honom. Han var besatt av henne.
Hon förtrollade honom, precis som alla andra.
Han lät henne gå.
Sist jag såg henne var i Chicago 1983.
Hon visste vart du var, Damon.
Hon brydde sig inte.
Jag är ledsen.
Jag kom precis till Bonnies hus.
-Är allt bra? -Ja
Hur är det med Damon. Kommer han bli bra?
-Jag vet inte. Kan jag ringa senare? -Ja, självklart.
Farmor?
Farmor vakna!
Elena!
Hon andas inte.
Snälla, vakna.
Jag behöver en ambulans till Oak Street. Det är en nödsituation.
Nej, jag kan fixa det.
Översatt av: Kida @ www.SWEsub.nu